VARN I NG ...- Upphovsrättshavaren har upplåtit programinnehållet, inklusive ljudspår, på denna Digital Versatile Disc enbart för privat bruk i hemmet. Alla andra rättigheter är förbehållna upphovs- rättshavaren.
Otillåten kopiering, bearbetning, förevisning, uthyrning, byte, offentlig visning, spridning och/eller utsändning av programinnehållet på denna Digital Versatile Disc, eller delar därav, är strängt förbjudet. Allt sådant missbruk beivras och kan leda till skadeståndskrav, polisanmälan och åtal.
För mig var en dollar en dollar, oavsett språk.
Min första kväll i Argentina visste jag inget om invånarna.
Men jag kände till amerikanska sjömän. Nu måste jag därifrån.
Upp med händerna. Upp med dem!
Ge dig i väg.
- En sån där käpp är bra att ha. - Den är en trogen vän.
Oftast tyst, men den talar när jag så vill.
Är det så ni ser en vän? Ni måste leva ett muntert liv.
- Jag lever det liv jag vill leva. - Ni kan skatta er lycklig.
- Vad gör ni här? - Jag räddade ert liv.
- Han ville bara ha mina pengar. - Men dem hade ni inte givit honom.
- Nej, jag tror inte det. - Hur fick ni tag i pengarna?
- Jag vann dem på spel. - Nu lämnar jag er.
Jag skulle göra samma för er nån gång. Ge er en cigarett, alltså.
Varför spelar ni inte på allvar?
- Det är väl olagligt i Buenos Aires? - Ja.
Det finns ett kasino på andra sidan stan. Här är nyckeln.
Men gå inte dit. De låter er inte använda er egen tärning.
- Jag trodde inte att det syntes. - Man känner andra genom sig själv.
Hur som helst, de släpper inte in er utan slips.
Fläcken sitter inte på näsan... än.
- Vem är han? - En dagdrivare.
Vill ni ha en fin parfym som passar det adliga ståndet?
Vi har ett talkpuder som är lent som siden.
- Handduk? - Ja. Tack.
- Oj! Vem är hon? - En ragata.
- Hur skulle ni klassificera mig? - Bonde...
Varsågoda och satsa.
Varsågoda och satsa, mina damer och herrar...
- Nummer 2, tusen pesos. - Inga fler insatser.
Nummer två, svart.
Varsågoda och satsa, mina damer och herrar.
- Två marker... - Tusen pesos, sir.
Kupera... Spelaren har rätt att få leken kuperad.
Givetvis.
1000 pesos.
Kupera...
Kupera.
Jag hade tur som vanligt och jag visste när jag skulle sluta spela.
Chefen vill tala med er.
Ligger Brooklyn på andra sidan floden här också?
Nu går vi...
- Hallå... - Tack, bonden.
- Var är han? - Ta det lugnt. Han kommer.
- Vad sägs om 1000 pesos var? - Det räddar dig inte ur det här.
Vänta nu...
All right... Casey, Huerta.
- Mannen med den vassa vännen. - Ingen egen tärning, sa jag.
Ni lurade mig rejält i går kväll.
Jag trodde ni var nåt mer än chefen för en spelhåla.
- Mitt namn är Ballin Mundson. - Johnny Farrel.
Jag är inte "chefen". Jag äger "spelhålan".
- Och jag vill inte bli lurad. - Det finns inte ett bord...
Ingen vinner så mycket på 21. Ni är duktig på att kupera.
Det tog flera år att lära sig.
Ni borde sitta i fängelse, men nu råkade jag ju rädda ert liv.
- Ni borde vara mer försiktig. - Försvinn. Kom inte tillbaka.
Ni beter ni er väldigt dumt.
- Förmodligen. - Jag borde spela åt er i stället.
- Mitt folk ska inte fuska. - Ja, jag fuskar med mina pengar...
Men med era pengar behöver jag inte fuska. Fundera på saken.
Det ska jag göra. Hur lång tid ger ni mig?
Ingen brådska. Några minuter. Jag går medan ni bestämmer er.
Inte du...
Man slår inte en man när han har händerna bakom ryggen.
Så här får ni två vänner. Jag kan vara väldigt lojal, för en bra lön.
Det får inte vara någon kvinna inblandad.
- Spel och kvinnor går inte ihop. - Jag använder själv det uttrycket.
- Ska vi sluta prata om det nu? - Ni har haft en?
Jag föddes i går kväll, när vi träffades i gränden.
Inget förflutet, bara framtid. Så vill jag ha det.
Jag fick sätta mig in i jobbet. I början iakttog jag bara spelet.
Det var ungefär då som kriget tog slut.
Glada nyheter. Jag tänkte att vi också skulle fira det.
Ja, naturligtvis.
Jaha...
Jag måste resa bort ett tag. Du tar hand om kasinot.
- Du har blivit befordrad. - Löneförhöjning?
Nej. Är det okej? Men du får 5% av vinsten.
- Jag vill ha 7. - Du är fyndig.
Nästan lika fyndig som min andra vän. Men inte lika lydig.
- Min andra vän skulle döda åt mig. - Vad har man vänner till...?
Skål för oss, Johnny.
För oss tre...
Nu kan jag skratta åt att jag trodde att det bara var vi tre.
Jag minns en eftermiddag när jag förberedde mig för lördagsspelet.
Konstigt att jag minns vilken dag det var, eller hur?
- Räcker det inte? - För en bonde...?
Mr Farrel, mr Mundson är tillbaka. Han vill att ni åker hem till honom.
Jag sköter ju stället. Han kallar mig mr Farrel.
Är inte det bättre?
En klocka borde ha ringt, som en sorts varningssignal.
Men det gjorde det inte. Jag knallade rakt in i det...
Ballin?
- Ballin? - Han kommer ner alldeles strax.
- Skönt att ha honom tillbaka, va? - Jag hoppas det blir som förut.
Johnny, är det du?
- Hejsan, Ballin. - Kom upp.
Vad flinar du åt? Du ser löjlig ut.
- Var är bönan? - Hur visste du det? Kom...
Det är här bönan är, Johnny.
Förvånande att höra en kvinna sjunga i mitt hus, eller hur?
Det är verkligen... förvånande.
- Gilda, är du påklädd? - Jag?
Visst är jag det.
Gilda, det här är Johnny Farrel. - Johnny, det här är Gilda.
Jag har hört mycket om er, Johnny Farrel.
Verkligen? Jag har inte hört ett ord om er.
- Men Ballin... - Det skulle bli en överraskning.
- Du skulle ha sett hans min. - Berättade du varför jag är här?
Det skulle också bli en överraskning. Gilda är min fru.
Mrs Ballin Mundson. Det låter väl bra?
- Jag får gratulera. - Det är mannen man gratulerar.
- Vad säger man till bruden, då? - Man önskar henne lycka till.
- Lycka till. - Ballin säger att du tror på lyckan.
- Vi skapar vår egen lycka. - Det måste jag prova nån gång.
- Bjud honom på middag i kväll. - Det är en order.
Gilda ska få klä på sig. Det här blir kasinots första skymt av dig.
Jag ska se bra ut. Jag vill att alla anställda ska godkänna mig.
Adjö, mr Farrel.
Johnny är ett svårt namn att komma ihåg, och lätt att glömma.
Johnny... Så... På återseende, mr Farrel.
Javisst, mrs Mundson.
- Jag följer med Johnny ner. - Jag träffar honom på kasinot.
Hon gillar dig inte, av nån anledning.
- Varför tror du det? - Jag känner min fru.
- Varför skulle hon inte göra det? - Det kanske är kemiskt.
Hon kommer att ändra sig.
- När träffade du henne? - Samma dag som jag åkte.
- När gifte ni er? - Dagen efter.
- När jag vill ha nånting... - Så köper du det snabbt.
- Vet du nånting om henne? - Konstigt, Johnny...
Hon sa att hon föddes kvällen vi träffades.
Alla tre utan ett förflutet, bara framtid. Intressant, eller hur?
- Vad är det med dig? - "Kvinnor och spel går inte ihop."
Min fru är ingen vanlig kvinna.
- Jag kanske misstog mig. - Exakt. Gör inte om det igen.
Det börjar redan...
- Vad betyder det här? - Taktkänsla.
- Ballin, kan du hjälpa mig? - Vi ses på kasinot.
Allt jag kunde göra var att gå. Jag skulle vilja slå till henne-
- och honom också...
Jag ville gå tillbaka och titta på dem i smyg. Jag ville få veta.
Jag får aldrig igen ett blixtlås. Betyder det nånting?
- Du var oförskämd mot honom. - Mot vem?
- Johnny. - Var jag?
Du är tvungen att lära mig hur man uppför sig.
- Jag vill att du tycker om honom. - Är du säker på det?
Han är en tilldragande man, om man gillar den typen.
- Han är en grabb. - Grabbar kan växa upp fort.
- Oftast när man inte ser på. - Jag ska se på.
- Era skor... - Det var på tiden.
- Ska jag sätta på er dem? - För hur mycket?
Inte mycket. För jag ser det här som en strategisk ställning.
En mask ser oftast det sanna perspektivet.
- Du är en riktig filosof. - Ryktena går...
I mitt jobb får man höra allt skvaller.
Hon lär vara väldigt vacker.
Och ung, och amerikanska. Ni är också ung och amerikan.
- Det blir intressant att se på. - Du kanske får sparken.
Johnny, mr Mundson bad mig hälsa att de är här nu.
- Har du sett henne? - Sluta!
- Vad gjorde jag? - Du visslade. Jag hörde det.
Hon är faktiskt mrs Mundson. Se till att uppföra dig.
Ja, det här blir intressant att se...
- Nummer två. - Inga fler insatser.
Nummer två, svart.
Gör era insatser.
- Ta över... - Tänker du börja köra eget?
- Order, mr Farrel. - Inte mina order...
- Johnny, jag har letat efter dig. - Spel är förbjudet i Argentina.
Är det skälet till utbetalningen?
- Naturligtvis. - Varför syns den inte i böckerna?
- Ställ vilka frågor du vill... - Jag ställde bara en.
Nu äter vi. Gilda är alltför vacker för att bli lämnad ensam.
- Nu bytte du samtalsämne. - Ja.
Jag hittade honom. Han är svår att få tag på.
- Ni är väldigt stilig. - Du ska väl återgälda komplimangen?
Ni är väldigt vacker.
Jag älskar verkligen en spontan komplimang.
Ni är så trevlig, så jag ska visa vad min man gav mig i present.
- Visst är den söt? - 50000 pesos, och den är söt.
Vänta. Nu skålar vi för oss. För oss tre...
- Vad är det, Johnny? - Jag blir så förvirrad.
Bara för några veckor sen skålade vi för "oss tre".
Ska jag bli svartsjuk?
- Bara en vän till mig. - En han eller hon?
Synnerligen intressant fråga. - Johnny?
- En hon... - Varför den slutsatsen?
Den ser ut som en sak, men sen plötsligt blir den något annat.
Du har inte särskilt stort förtroende för kvinnan.
Man undrar vilken kvinna som fick Johnny att anse detta.
Ja, det gör man. Låt oss hata henne. - Visst, Ballin?
- Javisst. - Johnny? - Ja. Det skålar jag på...
Ursäkta mig.
- Kan jag göra nånting? - Nej. Jag är strax tillbaka.
Det må jag säga... Världen är liten i Argentina.
- Varför gifte du dig med honom? - Han är en tilldragande man.
- Du älskar honom inte. - Vad var det där ordet nu igen?
Du tog honom för pengarna. Härligt sätt att försörja sig på.
- Du är ju inte bättre själv. - Jag var utblottad. Han räddade mig.
Kan man tänka sig... Exakt mitt livs historia. - Goddag.
Jag är kapten Delgado. Jag vill gärna dansa med er dam.
- Svaret är nej. - Svaret är ja. Det vill jag gärna.
- Men den unge mannen... - Han också, men han har inte råd.
Kvinnor kan vara väldigt retfulla. Maurice Obregon, till er tjänst.
Jaså, heter ni det? Jag har iakttagit er i flera veckor.
Ni varken spelar eller dricker. Vad gör ni här?
Atmosfären har alltid intresserat mig. Nu fascinerar den mig.
- Ni kunde dansa professionellt. - Jag gör det. Gjorde det...
- Det där är emot reglerna. - Jag spelar alltid enligt reglerna.
- Varför har jag aldrig sett er? - Jag dansade i Amerika.
- Är inte det här Amerika? - New York, menar jag.
- Är er unge man också...? - Han är inte min unge man.
Hans ansiktsuttryck säger att han önskar han var det.
- Ni kommer väl ihåg reglerna? - Reglerna kan ändras.
Allt väl? Vilka är de där två?
- Springpojkar. - Åt vem?
- Jag trodde du hade problem. - Ja. Min fru är visst försvunnen.
- Hon dansar. - Du borde inte ha tillåtit det.
Vad skulle jag göra? Hon är inte min... Hon är din fru.
- Hämta henne. - Vänta lite nu...
En äkta man ser löjlig ut om han drar bort sin fru från en annan.
Jag ska hämta henne.
- Er man har kommit tillbaka. - Tack. Vi kanske ses igen.
- Tills dess blir jag olycklig. - Latinamerikanska män...
De kan i alla fall dansa, och dessutom...
Ert telefonnummer? Glöm det, ni ska få mitt. Cuyo 3017.
- Vad sa du till honom? - "Lägg på luren om en man svarar."
Du kan inte prata med män här på samma sätt som hemma.
- De tror att du menar det. - Menar vad?
Bryr du dig inte alls om att du är gift?
Bryr du dig om det?
Jag kanske misstog mig på Johnny. Han kan vara rar och beskyddande.
Han tar hand om allt som tillhör mig.
Du ska ta hand om mig för att jag tillhör chefen.
- Jag gör en massa konstiga jobb. - Inte konstigare än det här.
Jag tror bestämt att vi tänkte skåla...
Elände åt tösen som svek vår Johnny.
- Vill du inte skåla för det? - Jovisst. Elände åt tösen...
Hon klarade av att säga det, men det skulle förfölja henne.
Var man lika vidskeplig som Gilda, så bad man om att få elände.
- Hej. - Du är fortfarande påklädd.
- Är det nåt på tok? - Blixtlås gör mig galen.
- Du ska få en piga i morgon. - Är hon gammal och ful?
Det är klokt att omge sig med fula kvinnor och snygga män.
- Du kände honom tidigare. - Vem?
- Johnny. - Johnny Farrel?
- Du kände honom sen tidigare. - Nej.
- Ljug inte för mig, Gilda. - Jag säger sanningen.
Jag tror att jag aldrig har känt honom.
Jag förstår. Du är ett barn. Ett vackert och girigt barn.
Jag vill mata dig med fina saker. För du har en härlig aptit.
- Men jag får inte göra misstag? - Nej, det får du inte.
Är du orolig för Johnny Farrel, så var inte det. Jag hatar honom.
Och han hatar dig. Det är uppenbart.
Men hat kan vara en upphetsande känsla.
Har du inte märkt det? Det finns en hetta som man känner.
Kände du inte det i kväll? Det gjorde jag.
Det värmde mig. Hat är det enda som nånsin har värmt mig.
Gör era insatser, mitt herrskap.
Inga fler insatser.
- 13 svart. - Det är jag!
Har det här pågått i flera år utan att jag har vetat om det?
- Man har inte alltid sån tur. - Jo, jag.
- Det finns ett gammalt ordspråk... - "Tur i spel, otur i kärlek."
Det är ju tur att jag inte är vidskeplig.
Ta de här åt mig.
Varsågoda och gör era insatser...
- Nummer två. - Inga fler insatser.
Gör era insatser.
- Har du eld? - Javisst, mrs Mundson.
- Fullt med folk, ändå så ensamt. - Hur visste du det?
Ni röker för mycket. Det är bara frustrerade som röker för mycket-
- och ensamma människor är frustrerade.
- Vad du är gullig... - Gullig? Jag?
Jättegullig. Jag tror jag kommer att gilla dig.
Ursäkta mig. Jag bara slängde i väg min frustration.
- Och den landade på mig. - Kan det betyda nåt?
- Ja. Att vi ska ta en drink. - Nej...
Men å andra sidan... Gärna.
- Nu får vi se... - Se vad då?
Om ni är en gentleman, eller en bonde.
Den vackra är vid baren. Hon lär förmodligen få problem.
- Jaså? Vad för sorts problem? - En väldigt stilig man.
Er inkomstkälla finns på sitt kontor. Han lär nog få problem.
- Vad för problem? - Också en man. Inte lika stilig.
Nu vet vi... Ni är det jag sa.
Dina förluster togs tillbaka vid kasinoborden, och det kraftigt.
Ändå fortsätter du att sälja volframtråd till Bendolin.
Mr Bendolin kan inte tillverka glödlampor utan den.
- Han kan inte fortsätta arbeta... - Vi vill inte att han fortsätter.
Han är min enda avsättning för produkten.
Om jag inte säljer till honom, är jag borta. Förstår ni inte det?
- Absolut. - Men det struntar ni i, eller hur?
Jag har full förståelse. Livet är svårt för de försvarslösa i världen.
Javisst, som ni vill... Tack så mycket, mr Mundson.
Vi är i spelbranschen. Vilket spel använder glödlampor?
Nu tar vi en drink med Gilda.
Det är nog bäst att jag ser efter först om kusten är klar.
Jag gillade inte den där "försvarslöses" min.
All right. Gilda hade rätt. Du är beskyddande.
Det är jag i ett nötskal. Ge mig fem minuter.
- Såg du inte att jag dansade? - Du gjorde det, ja.
- Vad betyder det här? - Jag får aldrig en hel dans här.
När Ballin kommer ner ska du sitta ensam.
- Är det Ballin som protesterar? - Vem är det här?
Johnny Farrel, han sköter stället. - Gabe Evans. Visst är han söt?
- Se till att han kommer härifrån. - Men jag gillar honom.
- Om han går, följer jag med. - Det är helt okej för mig.
- Varför väntar du, då? - Vi går nånstans och har roligt.
- Som jag sa? - Ja. Du har väl hört talas om mig?
Om jag varit en ranch hade jag fått namnet "The Bar Nothing".
- Är kusten klar? - Väldigt klar.
Jag är en stor pojke nu. Du kan berätta.
Gilda varnade mig för att du skulle växa upp. Var är hon, förresten?
Hon var uttråkad, så hon gick för att se en amerikansk film.
- Ensam? - Hon känner ju ingen här nere.
Det vet väl du mer om än jag, Johnny?
Han är död.
Dålig stil att ställa till en scen offentligt.
Bara dårar ruinerar sig genom spel.
- Nu åker vi hem. - Vad hände med honom?
- Begick han självmord? - Ja.
Om man är svag nog att acceptera en muta är man redan döende.
- Det störde dig inte? - Att han sköt sig? Nej.
- Men däremot att du var rädd. - Jag var förvånad.
Jag insåg att nånting skulle kunna hända mig. Jag ska berätta en sak.
Här borta, Johnny.
Kom ihåg det här.
Kom även ihåg det här.
- Kan du göra det ensam nu? - Ja.
8 vänster, 24 höger, 2 vänster, 17 höger...
Bara du vet om kombinationen. Om något skulle hända mig-
- finns det papper och instruktioner om vad som ska göras.
Tack för att du inte sviker mig. Du äger inte bara en spelhåla?
- Vet du vad en kartell är? - Ett slags monopol, eller hur?
- Ett internationellt monopol. - För vad?
Tungsten. Det imponerar inte på dig.
Är det värt att bli skjuten för nöjet att monopolisera det?
Kontrollerar man ett strategiskt material, kontrollerar man världen.
- Världen är en ganska stor plats. - Tillverkad av dumma människor.
- Om nån kan göra det, så är det du. - Just det. Nu tar vi en drink.
Med dig och Gilda vid min sida... Du är väl på min sida?
- Det har jag ju sagt. - Och Gilda?
- Vad menar du? - Kvinnor är konstiga varelser.
- Jag vet inte mycket om dem. - Konstiga saker är viktiga för dem.
- Jag köpte henne, precis som dig. - Det vet hon väl om, eller hur?
Det är just det... Pengar är inte viktiga för Gilda.
Om hon skulle bli rastlös... Jag är galen i henne, Johnny.
Galen...
- Vad säger du om det? - Alla tiders. Hon är på din sida.
Det skulle jag satsa på, och jag skulle vinna.
Jag måste tillbaka.
Det känns som om vi inte är ensamma...
Vi är kanske förföljda. Om vi går in kanske det försvinner.
Förutom att vara söt, så är du positivt intelligent.
Nej...
Jag tyckte precis att nån sa nånting...
Damen kanske glömde berätta att hennes man bor här.
Under lång tid har jag tagit äkta makar i små doser.
- Nu är jag helt immun mot dem. - Du har gjort ditt i kväll. Stick.
- Sköter han det här stället också? - Stick, sa jag.
- Härligt. Slå en man som är full... - Han var full på min arbetstid.
Jag tar hand om allting som tillhör chefen.
- Allt hans är ditt...? - Du var på bio i kväll. Ensam.
Verkligen? Vill du veta om jag tyckte om filmen?
- Jag sa det till Ballin. - Du ber mig lura min man...
Jag har nyheter åt dig. Han köpte inte bara nåt - han älskar dig.
Är det så svårt att förstå? Jag har nyheter åt dig.
Jag tänker göra vad jag vill, när jag vill.
Jag var trogen mot en man en gång, och se vad som hände...
- Det här gäller honom, inte oss. - Jaså? Det menar du inte.
Vad du än gör, ska jag se till att det ser bra ut i hans ögon.
Gå vart du vill, med vem du vill. Men jag ska skjutsa dig för jämnan.
Precis på samma sätt som jag hämtar hans tvätt.
Du borde skämmas.
Psykiatriker skulle säga att dina tankeassociationer är avslöjande.
- Vad menar du? - Och det betyder nånting, Johnny.
- Hörde du vad jag sa? - Du kör dit mig och hämtar mig.
Allt för att skydda Ballin.
Vem försöker du lura, Johnny?
Jag hatade henne så mycket att jag inte kunde sluta tänka på henne.
Hon fanns i luften jag andades.
Jag trodde att jag drömde, men jag hörde henne alltid i sömnen.
Sen förstod jag...
God morgon. Vad fin du är i din morgonrock...
- Vad gör du här? - Jag sjunger för min vän.
- Hur länge har du varit här? - Hur länge?
Fem verser. Jag har bara lyssnat.
- Har ni hört om den stackars kon... - Försvinn härifrån!
- Gå tillbaka till tvättrummet. - Det är inte lätt alla gånger...?
Jaha, här är tvätten som ska hämtas.
- Var har du varit? - Jag har badat.
Men det tror du förstås inte på.
Inte Ballin heller, såvida inte du stöttar mig.
Du följde med mig och badade. Visst hade vi trevligt?
Badade... Var har du baddräkten?
Under det här. Vill du se?
- Jag går och klär på mig. - Tråkigt att dra ut dig så här dags.
Men det var ju din idé.
Varför gör du det inte enkelt och låter honom få veta vad jag gör?
Är du rädd för vad han ska göra med mig?
Johnny...
- Jag är det. - Vad?
- Rädd. - Du?
- Jag önkar att jag aldrig... - Aldrig vad?
Det är så dumt att gifta sig i besvikelse.
- Besvikelse över vad? - Dig...
Man känner inte en man som man bara känt en enda dag.
Han känner inte dig heller. På så sätt är det lika för båda.
Rättvist och lika.
Vill du veta hur mycket jag hatar dig, Johnny?
Så mycket att jag skulle kunna ta kål på mig själv för att sänka dig.
Nu har jag varnat dig. Nu är det rättvist och lika.
Rättvist och lika...
Jag vet vad du gör här klockan fem på morgonen.
Jag är tvätten. Jag följer bara instruktionerna.
Vem är det nu som försöker lura vem?
Nu när du levererat mig ska du väl också ha ett kvitto av honom?
- Ballin... Är du uppe? - Ja.
- Sent i säng, upp tidigt... - Låt Gilda prata, Johnny.
Jag trodde jag skulle kunna återvända utan att väcka dig.
Vi var och badade. Du sov.
Jag var tvungen att få bada. Det var så varmt.
- Du blev väl inte orolig? - Jo.
- Jag är väldigt ledsen. - Är det därför du är så nervös?
Nervös? Nej...
En fruktansvärd sak hände mig. Inte undra på att jag är nervös.
- Jag förlorade spännet du gav mig. - Är det allt?
- Räcker inte det? - Ett spänne kan ersättas.
Tack för att du tar det så bra. Jag är ledsen.
Ett spänne kan ersättas. Jag trodde jag hade förlorat dig.
Mig? Inte en chans.
- Det skulle inte kunna ersättas. - En drink, annars gråter jag...
Johnny anser inte att det vore en tragedi om du förlorade mig.
Det finns fler kvinnor i världen än något annat, förutom insekter.
Det yttrandet får mig att gå. Nu ska jag byta om till frukosten.
Johnny är en utmärkt simmare. Jag blev rejält på efterkälken.
Men en dag gör vi om det, och då får du se upp, Johnny.
Johnny... Du måste lära mig det.
- Vad då? - Att simma, förstås.
- Visst. Säg bara till. - Du är tydligen duktig på det.
- Skaplig. - Lärde du Gilda att simma?
Jag lärde henne allt hon vet. Är du nöjd nu?
Låt oss ta trombonsticket en gång till, och gör det lite renare.
Julio, Julio!
RESTAURANGEN STÄNGD I AFTON PRIVAT FEST
Du bestämmer inte var den ska stå!
Det här är extrasaker till en del festares kostymer.
- Kan ni välja? - Du har ett härligt sinne för humor.
- Vilken skulle du föreslå? - Vad ni än har på er...
...ska ni börja med den här, och avsluta med den här.
- Hur kunde du komma på det? - Det är "den underbaras" fest.
Hon har bytt ut dekorationerna och orkestern. Hon kanske byter ut...
Jag varnade dig en gång, men du lyssnade inte. Nu är du färdig.
- Med vad? - Kasinot. Du är avskedad.
Ni misstar er. Jag lär bli kvar här efter att ni har gått... herr bonde.
Ni frågade en gång vad en filosof som jag gjorde i tvättrummet.
Det ska jag berätta. Till min avdelning kommer allt skvaller.
Han är inte här. Ingen är här.
"Privat"-skylten skulle kanske ha tryckts på tyska också.
Men du kanske inte talar spanska. Men det står faktiskt "privat".
Vi söker mr Mundson. Han har undvikit oss.
Mr Mundson är allergisk mot springpojkar.
Den amerikanska indianen lägger sig i saker som inte angår honom.
- En gammal amerikansk sedvänja. - Ni är inte bjudna på festen.
- Säg till gubben att gå. - Nej, ni ska gå härifrån.
- Vi vill träffa mr Mundson. - Ni sa det tidigare, men jag...
Ring upp honom. Jag ber er.
Varför sa ni inte vad ni ville?
Mr Mundson, det är mr Farrel.
Vissa vill även ha de här. Jag har två underbara grishuvuden...
Nej, farbror Pio. De använder sina egna ansikten.
Ballin? Det är två trevliga killar här som bryter på tyska.
De vill tala med dig. En av dem har en revolver i ryggen på mig.
Säg till dem att komma hit, om en timme.
Och Johnny... du kommer nu. På en gång.
- Lyssna, Maria. Karneval. - Ja, lilla vän... karneval.
- Vad exakt betyder det? - De tre sista dagarna före fastan.
I romersk-katolska länder innebär det fest och uppsluppenhet.
Därefter kommer fastan och botgöringen.
- "Bärga höet medan solen skiner." - Du har ett så konstigt språk.
Jag menar... tre dagar att så vildhavre...
...och sen är det dags att skörda.
Maria, jag har en så konstig känsla.
Berätta det inte för nån, men jag är hemskt vidskeplig.
Berätta det inte för nån.
Jag har en så konstig känsla av att det är det här...
- Det här? - Jag menar...
Att det även för mig är karneval.
Gilda?
- Ja, Ballin? - Får jag komma in?
Jag blir en aning försenad. Johnny följer med dig på festen.
Vad är det?
Du är upprörd över nånting. Det kanske är nåt i luften.
Du skulle kanske inte ha öppnat fönstret. Stäng det.
Så ja... Nu blev det lugnt.
Det är enkelt att stänga ute uppståndelsen.
Bara genom att stänga ett fönster. Kom ihåg det, Gilda.
Jag vill se din kostym innan du går. Du tänker ha piska med dig.
Har du varnat Johnny, så även han kan beväpna sig?
Ingen kan dansa som du, Johnny.
När man dansar med dig känner man sig som en del av dig.
Du har alltid låtit munnen gå samtidigt som du dansar.
Du brukade säga: "En sak i taget, för Guds skull."
"Prata eller dansa, men inte båda sakerna på samma gång."
- Och du brukade säga... - Det gör jag fortfarande.
Jag måste fortsätta prata, så länge jag har mina armar om dig.
- Jag kanske glömmer bort att dansa. - Vad försöker du göra?
Jag försöker inte ens så hårt, men jag gör det.
Gör vad då?
- Peta hatten bakåt, Johnny. - Ingen fara.
Gör det.
Du är otränad, eller hur? På att dansa, menar jag.
Jag kan hjälpa dig att komma i form igen. Med att dansa, alltså.
God afton, mr Farrel.
Obregon... Jag är här igen.
- Vi är här, allihop. - Ja, det är vi.
Mrs Mundson bör åka hem. Det kommer att bli bråk.
Jag föreslår att hon går innan vi tar av oss maskerna.
Ni låter som en dålig melodram.
- Vad sysslar du med? - Den komiska befrielsen...
- Nu är dramat fullbordat. - Vad vill du?
Ett brev... Hon beklagar att hon inte hann säga adjö.
"Du kan hämta upp tvätten utanför Hotel Centenario."
"Cirka klockan två blir bra."
- Inga dåliga nyheter, väl? - Johnny, hon gick med...
- Vad angår det dig? - Du verkar väldigt irriterad.
- Man kunde ju tro att hon var din... - Kontrollera alla som kommer in.
Hon kom inte in - hon gick ut.
Har ni tappat nåt, mr Farrel?
- Jag visste inte att du hade anlänt. - Men nu gjorde jag det.
- Var är Gilda? - Hon är väl här nånstans.
Leta upp henne åt mig.
Visst. Men jag vet inte hur lång tid det tar.
Jag väntar. Jag formligen älskar att vänta.
Ta av dig masken. Det är dags nu!
- Jag tycker att vi åker hem nu. - För att en man drack för mycket?
Den där springpojken drack inte för mycket. Han blev mördad.
Bra. Då slapp vi det problemet.
- Talade du med dem? - Nej, jag missade dem.
- Hittade du Gilda? - Nej.
- Leta upp henne och åk hem. - Jag håller mig till dig.
Nej. I chemin de fer spelar man om hela potten eller lämnar över skon.
Man kan inte styra världen genom att göra det.
Ta med dig Gilda hem. Jag förväntar mig att mina små vänner är lydiga.
- På tal om små vänner... - Nej.
Vänta på mig där hemma. Jag kanske behöver båda mina vänner i kväll.
Okej, Ballin.
Mr Mundson här. Ring flygfältet och be dem fortsätta planenligt.
Uppfattat? Fortsätt enligt instruktionerna.
- Ballin hade fel, eller hur? - Angående vad?
"Man kan stänga ute uppståndelsen genom att stänga en dörr."
Det går ju inte, eller hur?
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag bara påtalade hur tyst det var i huset.
Det finns ingen här utom vi. Alla är och firar Karnevalen.
Än sen, då?
Jag bara nämnde det.
God natt, Johnny.
Jag kunde inte glömma det hon sa om att vi var ensamma.
Ballin var på kasinot och han slogs för sitt liv. Och den här lilla...
Jag visste att hans drömmar om storhet skulle krossas av henne.
Han var inte stark nog att kasta ut henne. Jag fick göra det åt honom.
Gilda!
Ta på dig dina kläder. Du ska ut härifrån nu.
Ska vi, Johnny? Ska vi det?
Inte vi. Du!
- Du hatar mig, eller hur? - Du anar inte hur mycket.
Hat är en spännande känsla.
Har du inte märkt det? Väldigt spännande...
Jag hatar dig också, Johnny.
Jag hatar dig så mycket att jag tror det blir min död.
Älskling...
Jag tror att det blir min död.
Du lämnade den öppen när du kom in...
Ballin!
POLIS
Afrika ligger mer än 320 mil bort.
- Jag tror inte att han klarar det. - Jag tror inte ens han vill försöka.
- Ni klarade det. - Javisst. Är sjöflygplanet klart?
- Stötte ni på problem? - Ett beklagligt mord.
Obregon vet att jag gjorde det. Nu håller jag mig borta-
- och sen återvänder jag för att ta hand om en sak.
Ballin hade testamenterat allt till Gilda och jag var ende exekutor.
Nu hade jag pappren som Ballin sa skulle låta en man styra världen.
Det verkade inte vara mycket.
Tungsten-gruvan, några patent, ett dussin små företag-
- som bildade en organisation med Mundson som chef.
Men sen såg jag makten. Hur man skulle kunna sluka all opposition.
Ni har rest långt för att få veta vad som ska hända med ert sällskap.
Nu vet ni det och kan ge er av med vetskapen om att inget förändrats.
Jag tar vid där mr Mundson slutade.
- Nånting annat, mina herrar? - Vi bör inte ledas av en man...
Jag är ende exekutor. Affärerna fortsätter som vanligt.
- Mrs Mundson är enda arvingen. - Hon orkar inte träffa någon nu.
Makens död har tagit henne hårt. Hon bad mig företräda henne.
Vi har ingen brådska att ge oss av. Hon kanske tillfrisknar.
Inte en chans. Hon ska gifta sig med mig i eftermiddag.
Det har slutat regna. Det kanske betyder nåt.
Du är fortfarande vidskeplig? Nu går vi...
- Inte tillbaka till huset, väl? - Vem tar du mig för?
Ingen annan än jag vet vem du är. Inte ens du själv.
Alla mina kläder är här.
Till och med min parfym. Du tänker på allt, eller hur?
Nu är vi tillbaka där vi startade. Tillbaka där...
Tillbaka där vi startade.
Johnny... Det är inte ens anständigt.
Vad var det där för ord, Gilda?
Anständigt. Jag sa "anständigt".
Jag tyckte väl det. Det lät så konstigt för att komma från dig.
Hon visste inte att det var dörren till sin egen bur som stängdes.
Hon var otrogen förut, men nu skulle hon vara honom trogen.
Vad gör du på jobbet i kväll? Visst ska man vara plikttrogen...
Bra. Du har fått ett nytt jobb.
I fortsättningen håller du dig till mrs Mundson... Mrs Farrel.
Du lämnar henne aldrig. Hon får inte prata med nån, och ingen med henne.
- Är det uppfattat? - Är hon i fara?
Nej, men du - om du inte gör precis som jag säger.
- Ni var väldigt tyst i dag. - Jag talar enbart med er.
- Inte med de andra. - Smickrande.
Vill ni veta hur Mundson blev chef för kartellen?
- Ni såg att patenten är tyska? - De var det.
- De tillhör mina uppdragsgivare. - Inte nu längre.
För tre år sen, när Argentina rustade för krig mot oss-
- så tillät vi Mundson att köpa våra patent.
- Bra idé. Kasinot är en fasad. - Vi gav honom dessutom pengarna.
Ni kunde inte ha valt en trevligare man.
När kriget var slut skulle han lämna tillbaka våra tillhörigheter.
- Det vet jag inget om. - En muntlig överenskommelse.
- Som mr Mundson inte höll? - Han var en galning.
Han trodde att han kunde styra världen.
Jag vet det. Vi diskuterade det en hel del.
Hon trodde fortfarande att jag skulle återvända.
Varje kväll klädde hon upp sig och väntade.
Men Gilda stod inte ut med att inte veta om allt som hände-
- så hon svalde stoltheten och hälsade på mig. Det var underbart.
Ja?
Hejsan. Kommer du ihåg mig?
Jag är Gilda, din fru. Minns du?
Du har varit osynlig på sistone. Jag trodde du hade tappat minnet.
Har du eld?
Du ser inget vidare ut.
Du börjar bli mager.
Det här tomrummet jag lever i... Kan du ge mig en förklaring?
Du har levt ett hektiskt liv fram tills nu-
- så jag tyckte att lite lugn och ro skulle ge dig tid att tänka.
- Tänka på vad? - Dina synder. För banalt, månne?
- Ja, det är det. - Nu har jag sagt det.
Du är galen, Johnny.
Jag antog att det var så. Du vill hämnas på mig för nånting...
Vi är ju duktiga på att hämnas. Eller hur?
Jag hämnades på dig genom att gifta mig med Ballin.
- Fint. Karln är död... - Underbart! Han var galen.
- Jag var rädd för jämnan. - Det kan man inte tro.
Det har aldrig funnits några andra än du och jag.
Allt som jag gjorde var bara för att göra dig svartsjuk.
- Det har aldrig funnits några andra. - Inte nån?
Inte någon...
Om du kunde glömma din man så enkelt, så kunde du glömma andra.
- Det har aldrig funnits några andra. - Erkänn. Tala om vilka de var.
Tänk att en kvinna kan gifta sig med två galna män under en livstid.
Hon var inte rädd, inte än. Därför att hon inte insåg det än.
Just nu var hon bara arg, och hon slog tillbaka.
Försök att hitta en mr Gabe Evans. Försök på samtliga hotell i stan.
Hon kunde inte hitta honom, så hon tog sig an vem som helst.
De var inte svåra att hitta.
Servitören sa att han hade telefon.
En av mina män tog honom utanför. Han kom aldrig tillbaka.
Hon hittade en ny, naturligtvis.
Men vart hon än tog vägen...
Till slut insåg hon att Buenos Aires var hennes fängelse, så hon flydde.
Hon fick jobb som sångerska på en nattklubb i Montevideo.
Hon begärde skilsmässa, och träffade en man.
"Låt för evigt börja nu." En inbjudan?
Tom, min skilsmässa är inte klar än.
- Jag har ingen rätt att... - Jag vill inte att du skiljer dig.
Skilsmässan du får här blir inte giltig i Argentina.
- Jag vill aldrig återvända dit. - Du vill kanske åka hem en dag.
Vart du än beger dig kommer du att vara bunden vid honom.
Då var det alltså onödigt att fly...
Det är aldrig bra.
Återvänd till Buenos Aires och ogiltigförklara äktenskapet.
Du sa ju att din man lämnade dig direkt efter vigseln.
Jag finns vid din sida. Jag är faktiskt en duktig advokat.
Jag har det väldigt gott ställt, och jag är förälskad i dig.
- En fin kombination, eller hur? - Ja, det är det.
Planet går klockan två. Ett dygn senare är du fri.
Trodde aldrig jag skulle lita på en man igen, men nu är det dags igen.
Tack, Tom.
- Tom, det här är Hotel Centenario. - Det lär vara ett bra hotell.
Jag tycker det är underbart.
- Jag låser upp. - Väskorna kommer strax.
Lysknappen sitter här, om jag inte minns helt fel.
Okej, Langford...
Jag ska göra det ändå. Få det ogiltigförklarat!
- Det går inte i Argentina. - Då gör jag det ändå!
Det ska jag! Jag ska få det ogiltigförklarat!
Johnny, låt mig få gå, snälla.
Jag står inte ut längre. Jag vill inte ha nåt av dig...
...men snälla... låt mig få gå.
- Trevligt att du kom tillbaka. - Johnny, den där kvällen...
Jag vill inte höra om den kvällen. Förstår du inte det?
- Jag väntade på er, mr Farrel. - Hittade ni nåt intressant?
Ni kan ju stänga stället om ni vill.
Varför tror ni att vi tillåter att kasinot är öppet?
Man låter en väskryckare vara om han leder en till grövre brott.
Vi vet att ni leder ett monopol. Vi vill veta namnen på deltagarna.
- Jag vet inte vad ni pratar om. - Jag väntar.
Ni börjar bli allt skakigare... Börjar jag trötta ut er?
- Ni...? - Nån gör det.
Det måste jag undersöka...
Mer, mer, mer!
Jag är ganska dålig på blixtlås. Men om jag får lite hjälp...
- Jag hjälper er. - Jag är expert!
- Du får ursäkta, men Johnny... - Rör mig inte!
- Vad betyder det här? - Nu vet de vad jag är.
Inte bara du ska veta om det. Nu vet de vad du råkade ut för!
Att du gifte dig med...!
Tysken har gripits. Nu får vi veta allt.
Allt vi vill ha av er är patenten och de undertecknade kontrakten.
Vi måste veta vilka undertecknarna är-
- för att kunna åtala dem för brott mot antitrust-lagarna.
Ni hörde inte ett ord om det, väl? Ni bara tänker på Gilda.
- Ni älskar varandra hemskt. - Jag hatar henne.
Exakt. Det är det konstigaste kärlek/hat-mönster jag nånsin sett.
Så länge ni är galen i henne, kan ni inte se klart på nånting.
Jag griper er för att olagligt ha drivit ett spelkasino.
Jag låter er få stanna här i skyddshäkte.
Be mig komma när ni inte står ut längre. Jag vill ha underskrifterna.
Jag kan vänta ut er. Jag har lagen på min sida.
Det är en behaglig känsla. Det borde ni prova på nån gång.
8 vänster, 24 höger, 2 vänster, 17 höger...
- Fick du med det? - Jadå.
Där inne finns allt ni vill ha, och ingenting som jag vill ha.
Nej. Det väntar ju på kasinot.
När ni skickade efter mig, bad jag Gilda komma. Hon ska hem.
- Hem? Ska hon hem? - Önska henne åtminstone lycka till.
- Hon sörjer för sin egen lycka. - Hur dum får man bli?
Ge er i väg härifrån innan ni inser vilket kräk ni har varit.
Jag orkar inte se er bryta ihop. Jag är känslig, för att vara polis.
Gilda gjorde ingenting av det som ni haft svårt att sova för.
Det var bara ett spel, alltihop.
Men ni ska ha en blomma. Ni var en härlig publik.
Vill ni ha en drink ambrosia, som endast tillstår en gudinna?
Nej, tack.
Mr Obregon sa att stället har övertagits av myndigheterna.
Tänk inte på det.
En cigarett, kanske? Tobaksblandningen kommer-
- från de mest romantiska platserna i världen.
Nej, tack.
- Det ser så övergivet ut, inte sant? - Allt tråkigt blir övergivet.
Ja, det vet ju jag. Du kan behålla dina fåniga epigram för dig själv.
Farbror Pio...
Du ska tydligen åka hem. Jag kom för att säga farväl.
Jag vill följa med dig, Gilda. Snälla, ta med mig.
- Jag vet att jag gjorde allt fel. - Visst är det underbart?
Ingen behöver be om ursäkt, för vi var båda lika stora fähundar.
- Visst är det underbart? - Underbart...
Jag avsåg inte att återvända så snart, men jag vill ha min fru.
Ni trodde jag dog den kvällen. Jag mördade en man-
- och tvingades försvinna. Jag åkte till huset för att hämta Gilda.
Men jag fann henne med dig. Jag hade inte tid med nåt känsligt.
En båt väntade. Du såg inte när jag gick ner med fallskärmen.
Du såg inte särskilt klart den kvällen. Känslor påverkar hjärnan.
Jag tänkte döda dig med den här. Låta en vän döda en annan vän.
Men nu räcker inte det, för jag är tvungen att döda Gilda också.
Jag sa ju att jag skulle se...
Se till att komma härifrån, farbror Pio - snabbt!
Jag är en duktig polis, och svag för en kärlekshistoria.
Jag kan kombinationen till skåpet, men jag vet inte var det finns.
På väggen, bakom skrivbordet.
Tackar. Har inte jag sett den där käppen nånstans förut?
Jo. Låt inte såna saker ligga, för då kan jag ta dem.
Han ljuger, precis som den gentleman han är. Det var jag...
- Nu håller du tyst! - Ni kan sluta att vara förnäma.
Man dör bara en gång, och Mundson tog livet av sig för 3 månader sen.
Har ni inte hört talas om "dråp i nödvärn"?
Johnny, nu åker vi hem. Nu åker vi hem.
Översättning: IFT